Det er troldkrabbe-sæson i Beringshavet.
De dristige fiskere skal kæmpe mod uvejr...
... voldsomme bølger...
... og farlige arbejdsforhold i en moderne udgave af Guldfeberen.
Det har jeg aldrig set før.
Sæsonen er konkurrencebetonet og kort, mindre end en uge.
Risikoen er enorm. 12 fiskere dør i gennemsnit hvert år i Beringshavet.
Krabbefiskeri er det farligste af alle.
Det er måske verdens farligste arbejde.
Jeg håber, de klarer sig.
- Jeg kan ikke se dem. - Vi leder efter overlevende nu.
Vi vil ikke tro det værste endnu.
Hvorfor gør de det? Troldkrabben er verdens mest indbringende fangst.
Nogle vender hjem med en årsløn, nogle knap med noget for besværet.
Andre vender måske slet ikke hjem.
LIVSFARLIG FANGST
Alaska er Amerikas yderste forpost. Dutch Harbor er en grænseby.
De fleste, der kommer her, har allerede fået hyre på bestemte både.
Men nogle søger arbejde.
Konkurrencen er hård om de få job, der er tilbage.
Scott Gibb er en jobsøger fra Spokane i Washington.
Jeg har søgt arbejde her i to dage. Jeg skal have fundet noget.
Du er for langsom. De har lige ansat en anden for 5 min. siden.
Man skal være hurtig. Tjanserne forsvinder hurtigt.
Der er et par andre steder, jeg skal hen i dag.
Krabbefiskerne har deres egen nybegynderklasse: Grønskollingerne.
De fleste af dem aner ikke, hvad de har kastet sig ud i.
Grønskolling Bradford Davis er en 19-årig student fra Californien.
Han er taget til Alaska efter eventyr.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal forvente, men jeg må gøre mit bedste.
Det er jo farligt arbejde.
Men hvis jeg holder hovedet koldt, så klarer jeg den nok.
Det er det vigtigste.
Bradford har fået hyre på den familieejede båd "Northwestern" -
- hvis krabbehistorie går fire generationer tilbage.
Det har altid været i familien. Det er vores livsstil.
Min oldefar, bedstefar og far... Det ligger i generne.
Jeg har aldrig betvivlet min metier.
Sig blev født i Norge og begyndte at fiske med sin far som 12-årig.
Han blev kaptajn på "Northwestern" som kun 22-årig.
Sig er ikke bådens eneste Hansen. Hans to brødre arbejder på dækket.
Vi har det held at have gjort det, siden vi var børn. Det er medfødt.
Her arbejder man på tre måder: Den rigtige, den forkerte og den norske.
I den her familiebesætning kunne Bradford ikke være mere fremmed.
Jeg venter lige og ser, hvordan du klarer sæsonen.
Man må gøre sig fortjent til det håndtryk.
Grønskollingen skal først vise sit værd på Beringshavet.
Når det gælder grønskollinger, så skal de helst være nervøse.
Han skal forstå alvoren.
Jeg kender ham ikke, og vi kan ikke nå at lære ham op.
Så lige nu er han en trussel.
Kun 100 meter derfra ligger "Fierce Allegiance".
Med sine 50 meter er hun en af de længste og mest lønsomme både.
Kaptajn Larussa og besætningen venter på deres grønskolling:
Eric Abrahamson. Eric har mere livserfaring end Bradford.
Men det er dog første gang, han skal fiske krabber.
Man ved aldrig med grønskollinger. Det er rart med en, der vil lære -
- men i hård sø vil man jo helst have erfarne folk.
Så går man ikke og passer på andre.
Krabbefiskeri er fysisk krævende og anses for et job for unge mænd.
De fleste grønskollinger er teenagere eller først i tyverne.
Som 42-årig er Eric Abrahamson en undtagelse.
Men han kender havet. Han var dybhavsdykker i 11 år.
Han har også været i Søværnet som træner for frømandskorpset.
Han har mange baggrundskundskaber.
Men han er her først og fremmest for at bevise noget for sig selv.
Jeg kan efterprøve det billede af mig selv, jeg har indeni.
Jeg tror, at jeg er hjemme på havet og er god til maskiner og teamwork.
Han skal nok klare den.
Gutterne skal nok vejlede ham og gøre ham til fisker.
Eric Abrahamson og Bradford Davis er ivrige efter at klare sig godt.
Men krabbefiskeri i Beringshavet kræver mere end en positiv holdning.
Om mindre end 24 timer begynder krabbesæsonen i Alaska.
Besætningerne begynder at mærke presset.
Ja, vel kan jeg mærke det. Hvis de ikke fanger nok krabber -
- må de tage job i en bar indtil jul!
Sæsonen var længere dengang, der var flere krabber.
Årets tilladte kvote er lidt over syv millioner kilo.
For 25 år siden var det 45 millioner kilo.
Så snart kvoten er nået, slutter sæsonen. I fjor tog det fire dage.
Forberedelser er afgørende for en god indtjening.
Krabbeburene stables og fastsurres.
Maskinrummene tjekkes flere gange.
Vejret studeres nøje.
På Beringshavet kan fejl få frygtelige konsekvenser.
På "Fierce Allegiance" instruerer kaptajn Larussa besætningen -
- når de stabler de 245 krabbebure, de skal have med ud.
Grønskollingen opdager, hvilke opgaver der følger med lav rang.
Jeg bliver sat til at hakke madding op.
Jeg skal proppe de fede torsk ned i dem her.
Jeg skal nok nå at blive god til det.
Idet de stævner ud, ved fiskerne, at de er en del af et kontinuum.
Man har fisket i Alaskas vande i århundreder.
Oprindelig fiskede de indfødte stammer i kanoer.
Det moderne fiskeri nåede Dutch Harbor i 1700-tallet.
I dag er den her lille by 2700 km nordvest for Seattle -
- Amerikas førende havn for modtagelse og håndtering af skaldyr.
Men den udmærkelse har sin pris.
Mod havet vender mange kors til minde om dem, der blev derude.
Beringshavet er hårdt og uforudsigeligt.
Det stormer med tre til fem dages mellemrum.
Storme dukker op uden forvarsel.
Med dem følger hård kuling, høje bølger og livsfarlig is.
Det kan ikke overraske, at mange krabbefiskere er meget overtroiske.
- Der er megen overtro. - Jeg tager venstre støvle på først.
Åbn aldrig en dåse med bunden opad... Ingen kufferter.
- Ingen kvinder ombord. - Ingen katte ombord.
- Gå om bord med højre fod først. - Man kan sejle torsdag kl. 23.59.
Eller kl. 00.01 lørdag morgen, men sejl aldrig ud på en fredag.
Sig Hansen, kaptajnen på "Northwestern", er ingen undtagelse.
Han sejler en halv dag tidligere og igennem en farlig kanal -
- bare for at nå den lille havneby Akutan.
Den har før givet held, så der tager han også hen i år.
Jeg skal bare derhen. VI har fisket fra Akutan i 20 år.
Det er nok lidt overtroisk af mig. Der er ikke noget voodoo i det.
Jeg vil bare stævne ud fra det sted, jeg oprindelig har udvalgt.
Mens båden tøffer af sted, spiser besætningen sammen.
Der er kun få timer, til skærsilden begynder.
Sigs bror Edgar kører konstant på bådens nye mand, Bradford.
Hej, brormand, tag knivbæltet med.
- Tager du... - Jeg tager barberbladet.
I stedet får du... indtil du kan klare en af dem.
Sig til, hvis jeg skal smøre brød.
- Holdarbejde... - Farvel, kniv.
Den hårde behandling skal hærde grønskollingen.
Edgar stod sin egen oplæring igennem for nogle år siden.
Jeg var den værste grønskolling de første 2,5 år.
Jeg hadede det. Ingen fortalte mig, hvad jeg skulle have på og med.
Jeg arbejdede på dækket i jeans. Grufuldt.
Jeg havde kun ét par handsker. Støvler måtte jeg låne.
De klemte og var kolde.
- Hjalp familien dig ikke? - Nej, hvorfor skulle de det?
De ville da ikke fortælle mig noget. "Klar dig selv."
"Northwestern" ankommer i Akutan lige kl. 01.00.
Besætningen skal have den sidste gode nats søvn i flere dage.
Næste morgen i Dutch Harbor tæller flåden de sidste 1,5 time -
- før de sejler ud på Beringshavet.
Jeg er klar. Som et barn før juleaften.
Burene er stablet og surret fast.
Brændstoftankene fyldes.
Kaptajnerne tjekker hele tiden det elektroniske.
På "Fierce Allegiance" har Eric Abrahamson -
- fået en vigtig grønskolling-opgave.
Et rent skib er et godt skib.
Nu er der kun en times tid tilbage, så der ringes til nære og kære.
Når de sejler ud, er de afskåret fra omverdenen.
Vi ses.
Jeg fik en datter for 12 timer siden.
Hej, Emmy. Jeg elsker dig.
Giv hende et stort knus fra mig. Og bed en bøn for os.
Okay, skat. Jeg elsker dig.
- Lad os se aben. - Må vi se, farmand?
- Den ligner dig. - Det er min far.
- Det er et pænt barn. - Tilbage til arbejdet.
Spillet skal til at begynde.
På nogle få dage kan de vende tilbage 40.000 dollars rigere...
... eller slet ikke.
Jeg tænker altid på, om jeg overlever.
Man prøver at ringe, før man sejler. Tit er der kun signal heroppe.
Det kan være svært, for alle gør det samme, alle tænker på familien.
Endelig kastes der los.
Forberedelserne og ventetiden er ovre.
251 både med 1200 fiskere stævner til søs.
Flåden sendes af sted med en traditionel velsignelse.
Vi er samlet for at velsigne jer og bede for jer.
Vi tror, at Guds ånd blæste over det dybe hav, og livet begyndte.
Da Jesus begyndte at prædike -
- rejste han langs havet og kaldte på Simon, en fisker.
Så kaldte han på Andreas, Jakob og Johannes, også fiskere.
Nogle af jer deler måske navn med dem -
- eller tror på Guds ånd, der blæste over det dybe hav.
Det er en ære for os at have jer i vore hjerter -
- når vi beder til, at Gud vil være med jer, til vi ses igen.
Der er lang vej til fiskevandene.
Nogle må 650 km ud på Beringshavet for at finde krabber.
Hver kaptajn har sin egen strategi.
Sæsonen begynder officielt klokken 16 i morgen.
Ingen ved, hvor længe den varer, formentlig kun fire dage...
... eller 96 timer. Der er ikke råd til fejltagelser, og ingen vejkort.
Det har højeste prioritet at finde krabberne.
Til 5 dollar pundet er troldkrabben, også kaldet rødkrabben -
- 11 dollar pr. kilo værd hos grossisten.
Med den her sæsons kvote på 725 millioner kilo -
- er hele fangsten 70 millioner dollars værd.
Hvordan det fordeles mellem de 251 både -
- afhænger af besætningernes dygtighed, erfaring og held.
De tænker altid på faren.
Bare i fjor krævede Beringshavet 45 både.
Arbejde på både er altid farligt her.
Men krabbebådene er de farligste.
Der er farligt over hele dækket.
Kranen løfter bure over en, før de skal kastes ud.
Vi lærer to ting om kranen:
Gå aldrig under den, og gå aldrig under den.
Fiskere frygter mest at få rebet om foden.
Den værste fare om bord er brand.
Se derned... den er ligeglad med, om man er en fisk eller en arm.
Det er farligt at kravle rundt på burene.
Det farligste ved jobbet er at stå ved rælingen.
Noget, fiskere sjældent taler om, er det at synke.
Ingen spor efter overlevende.
På "Lucky Lady" er en dæksarbejder tilbage for sæson nummer to.
For et år siden betalte Kevin Davis næsten den højeste pris.
I snekrabbe-sæsonen arbejdede 23-årige Kevin ved rælingen.
Besætningen på "Saga" halede bure ind midt i en arktisk storm.
Dækket var glat af is og besætningen træt.
De havde knoklet under svære forhold dag og nat.
Et tv-hold var med om bord og filmede.
Klokken 02.00 mistede Kevin fodfæstet -
- og faldt over bord ned i Beringshavets mørke, iskolde vand.
Kaptajnen og besætningen reagerede straks.
Mod alle odds blev han reddet.
Seks måneder efter genoplever Kevin hændelsen på "Lucky Lady".
Nu kommer det igen... Bang: Væk.
Den 20. juni indtræffer en tragedie. Et videokamera fanger hændelsen.
23-årige Kevin Davis er faldet over bord.
Bliv der og hold øjenkontakt med ham.
Gå hen til kranen, Vince. Sving kranen hen og sænk krogen.
- Jeg har øjenkontakt med ham. - Hold ud, Kevin.
For hvert sekund bliver Kevins krop mere stivfrossen -
- og hans overlevelseschance mindskes.
Utroligt nok får Kevin med sine sidste kræfter fat i krogen -
- og bliver halet ombord.
De passede godt på mig.
Få ham indenfor, manne.
Kevins odds var én til en million.
Jeg kan huske, jeg lå på ryggen og så skibssiden...
1-2 meter gyngede den op og ned.
Jeg så 1-2 meter af den båd, som jeg ikke ønsker at se igen.
Jeg takker Gud og gutterne derude for, at de reddede mit liv.
Det kunne være gået værre.
- Gør du det igen i år? - Nej.
Efter at have undgået døden på sin første fisketur -
- udfordrer Kevin skæbnen igen.
I år er han en af kun tre dæksfolk på "Lucky Lady".
Han skal arbejde ved rælingen. Jobbet, der nær kostede ham livet.
De fleste krabbebåde er nået frem til fiskevandet.
Dæksfolkene skynder sig at gøre burene klar til nedsænkning.
Grønskollinger hakker bur-madding...
... og kaptajnerne fastlægger deres fiskestrategi.
Kaptajnen på "Fierce Allegiance" har et stærkt ry at leve op til.
Han er villig til at tage en chance for at beholde forspringet.
De senere år har krabberne bevæget sig vestpå. Det gør jeg også.
Det er længere vestpå, end jeg har fisket før. Det er en fornemmelse.
"Northwestern" er 80 km øst for "Fierce Allegiance".
Den er tættere på de andre både, men går også egne veje.
Sådan da.
Besætningen fylder madding-poser med kværnet fisk.
Alle er ivrige før sæsonstarten.
Om halvanden times tid kaster vi grejet i.
Hansen tager en chance og kaster to rækker bure i her...
... et stykke øst for resten af flåden.
Vi smider et par stykker i for at se, hvad der sker.
Hvis jeg lægger for meget ud her, og det ikke giver noget -
- så er det surt, for så skal de flyttes.
Vi spreder det ud. Kursen er sat. Så må vi håbe, det giver noget.
Kaptajnen sveder over beslutningerne på broen -
- mens grønskollingen bare sveder.
De seneste otte timer har han kroget, hakket, kværnet...
... og stoppet madding i poser.
Jeg lugter af madding. Det kan mine kahytkammerater ikke lide.
Lugten kan man ikke forberede sig på.
Nogle gange må jeg vende hovedet væk for ikke at ørle.
Sæsonen begynder om få minutter.
Kaptajn og besætning er klar til at bjærge undervandsskatte.
Jeg håber på det bedste. Bare vi undgår skader og tjener gode penge.
Fiskerne må fange så meget, som båden kan rumme.
En fuld last kan betyde langt over en million dollars.
Sekunderne tikker, mens man venter på kl. 16.
Reglerne siger tydeligt, at man ikke må kaste bure ud ét sekund før.
Ti minutter i fire. Jeg venter til fem over.
Jeg vil give de andre en chance.
Om et øjeblik begynder cirka 100 timers helvede.
Der bliver knap søvn, stort pres og enorm fare for dæksmandskabet.
Men de fleste kan netop lide det på den måde.
Besætningen skal til at kaste de første bure i -
- og grønskollingerne står pludselig ansigt til ansigt med livet til søs.
Deres første rejse kan meget vel blive deres sidste.
Det her er trods alt verdens farligste job.
Alle veteraner ved, at døden kan komme hurtigt på åbent hav.
Vi har fundet én overlevende, men der savnes stadig folk.
Jeg ved ikke. De er væk.
10, 9, 8, 7, 6...
... 5, 4, 3, 2...
- 1. - Nu begynder det!
Klokken er 16 den 15. oktober.
Meddelelsen kommer fra Fiskeriministeriet.
Nu må det briste eller bære.
Oktobers krabbefiskeri-sæson er begyndt.
Ingen ved, hvor længe den varer, så tiden er dyrebar.
Burene gøres klar og sænkes ned så hurtigt som muligt.
Så snart flåden når kvoten, er sæsonen forbi.
Men ingen ved, hvordan fangsten bliver fordelt mellem de 251 både.
Kaptajnerne presser besætningen til udmattelsens rand.
Sæsonen er begyndt uden flådens mindste båd, "Lucky Lady".
Hun har problemer.
Sæsonen er startet.
"Lucky Lady" er kun 17 m lang og udrustet med stabilisatorer.
Metalvingen sidder fast i bomme, som besætningen ikke kan få op.
Få en krog i den og hiv den for hulen op!
Kaptajn Vince Shavender mister tålmodigheden med sine tre folk.
Jeg kommer ud og pudser krabberne på jer!
Stabilisatorerne skal væk, før burene kan kastes ud.
Sæsonen er kun 40 min. gammel -
- da Kevin Davis igen er ved at ryge i Beringshavet.
Sæsonen er begyndt!
Mistede minutter betyder mistet indkomst, hvilket alle ved.
Til sidst får besætningen stabilisatoren op.
Men en af metalvingerne er faldet af i kampens hede.
Der er ikke tid til at tilrigge en erstatning.
Stabilisatoren er væk. Vi fik kæden op, men sjæklen var knækket.
Båden kommer til at gynge mere, men jeg vender ikke om.
Nu har "Lucky Lady" to ting imod sig.
Hun kom sent i gang og kommer til at gynge op og ned som en prop.
Besætningen sænker det første bur ned og ved, de har mistet tid.
Søen på Beringshavet er ingen sag for "Fierce Allegiance".
Fierce leder efter krabber meget længere vestpå end de andre både.
Hun er tre gange større end "Lucky Lady" og har otte gange flere bure.
Til forskel fra små både kan jeg medbringe alle burene på en gang.
De skal gøre det i to omgange, så jeg har en fordel.
Med fordelen kommer presset.
Fierce forventes at fange store mængder krabber.
Tonys ry som topfisker står på spil.
"Fierce Allegiance" medbringer 245 bure på en gang.
Det er både en velsignelse og en forbandelse.
Tony kan få burene i vandet hurtigere end de andre både.
Besætningen får ingen hvile, før alle burene er kastet ud.
Der skal mere end 24 timers hårdt arbejde til, før dækket er tømt.
Vi kan blive helte eller tabere.
På krabbebåde råder ikke demokrati. Herude er kaptajnen konge.
Han bestemmer, hvornår folkene skal arbejde, spise og sove.
Bådens succes og folkenes sikkerhed hviler på hans skuldre.
Skipperen har ansvaret for sine folks sikkerhed.
Ingen tager sit ansvar mere alvorligt end Larry Hendricks.
Året før, på en anden båd -
- mistede hans ven balancen og faldt ned fra nogle bure.
Larry afbrød straks fiskeriet for at undsætte sin ven.
Vi lukker orange røg ud. Der er helikopteren.
Men det var for sent. Larry så kystvagtens redningsforsøg.
En mor har mistet sin anden søn til havet.
Teddys død viser, at selv under rolige forhold -
- er en krabbebåd en farlig arbejdsplads.
På "Sea Star" sørger Larry for, at tempoet er langsomt og sikkert.
"Sea Star"s dæksmandskab er meget usædvanligt.
De fleste af dem er over 50.
Larry har tilpasset "Sea Star" sin ældre besætning.
Vi sørger for, at man ikke skal bøje sig så meget forover og skubbe.
Jeg fandt på noget, der passede til min båd, og byggede en svingarm.
Den flytter buret til bordet og ikke omvendt.
Det er skønt for os gubber.
De skal ikke slide sig op.
Hellere det her end et kontorjob, hvor man sidder og æder basser -
- og holder kaffepause i et væk. Det her er en livsstil.
På "Fierce" tages ikke de hensyn, især ikke til grønskollinger.
Krabbesæsonen er kun en time gammel, og 42-årige Eric -
- kæmper for at holde trit med flådens mest erfarne besætning.
Det er, som når man skal løbe 10-15 km med nogle nye folk -
- og de løber 1,5 km på fem min. Man håber, de sagtner tempoet!
De venter hele tiden på mig, så jeg skynder mig.
Jeg prøver at lægge maddingen ind, før de knalder døren i.
Det er hårdt at hoppe ind i buret, for alt er lavet af stål.
Man sætter krogene i og prøver at skynde sig ud.
Man får blå mærker på albuer og knæ. Jeg har to på hofterne.
At ordne madding er som at blive slugt af en måge -
- og være i dens mave i tre-fire dage.
Eric har lagt madding i bure uafbrudt i ni timer -
- og har en hel nats arbejde foran sig.
Jeg troede, jeg skulle ligge herude i en hængekøje og gynge.
I stedet sover jeg med torsk.
240 km nordøstpå pløjer "Sea Star" sig igennem stedse hårdere søer.
Mens gamlingerne snører bure sammen -
- lægger kaptajn Hendricks kursen.
Det her er et elektronisk søkort, der viser min position.
Larry og fem andre skippere har en aftale.
Spredt ud over tusindvis af kilometer -
- deler de hemmelige informationer om fiskeforholdene.
Vi er seks om det, og vi spreder os ud over 3200 km.
Jeg tager længere nordøstover og smider en stribe mere ud.
Strategien kaldes radiofiskeri.
Men radioen er en åben frekvens, som alle aflytter.
Derfor bruger Larry og de andre kodenavne for at skjule positionen.
Her startede vi. Og herovre er Ollie.
Jimmy er heroppe. Moses er oppe i det område.
Studley og Monkey Man er hernede.
Når vi sammenligner data, kan vi bedre se, hvad der er i området -
- og i hvilken retning vi skal bevæge os.
Radiofiskeri blev opfundet sammen med radioen.
Men Larry og hans gruppe er en minoritet.
De fleste kaptajner holder deres taktik hemmelig.
"Northwestern" fisker på egen hånd langt fra den nærmeste båd.
Hendes kaptajn, Sig Hansen, er kendt for at gå egne veje.
Men lige nu begynder han at tvivle på sin beslutning.
Jeg har ikke mange naboer omkring mig.
Så derfor er vi sikkert det forkerte sted.
Det er svært at sige. De andre prøver måske et andet område.
Det er nok det stik modsatte af, hvad de fleste af mine venner gør.
Indtil videre er vi alene her.
På flådens mindste båd, "Lucky Lady" -
- vælger kaptajnen en mere tilfældig fremgangsmåde.
Jeg vælger ved at sætte fingeren et sted på kortet.
Når man er så lille, og sæsonen er så kort -
- er det meget usikkert. Man kan aldrig vide.
Mange af kaptajnernes strategier begynder at kunne ses.
Vince Shavender på "Lucky Lady" har valgt et lille område nær land.
Han lægger rækker ud på 30 bure hver.
Sig på "Northwestern" har lagt bure ud langt fra de andre.
De ligger natten over. Fyldes de, lægger han også resten ud der.
Larry på "Sea Star" deler fortsat oplysninger med de andre.
Han bevæger sig i et 300 km stort område langt mod nordøst.
"Fierce Allegiance" har udlagt hele 119 bure -
- over 160 km i den nordvestlige ende af Beringshavet.
Med 2,5 mio. km at vælge imellem er krabbefiskeri som et lotteri.
Kaptajnerne kan kun håbe på, at de vælger rigtigt.
Intet er sikkert endnu. Det er jo første dag.
To timer inde i sæsonen på "Fierce Allegiance" -
- får grønskollingen Eric Abrahamson blandede karakterer.
Han klarer det meget godt. Han lærer det, men han er træt.
Han er for langsom til mig.
Hans drøm om at blive fisker er ved at blive et mareridt.
Hans træning i Søværnet har ikke forberedt ham på det her.
Jeg har ondt i lænden af at bukke mig ned.
Mine knæ og skinneben værker efter at have hoppet ind og ud.
Jeg vil bare gerne hjem.
Men der er ikke tid til at hvile.
Kaptajnen giver signal til, at alle bure skal ud.
Selv om sæsonen lige er begyndt, er den nok forbi om 96 timer.
Kaptajn Tony Larussa er ikke glad for at have et svagt led ombord.
Jeg har før set fyre, der tror, de ved, hvad der venter dem.
130 km østpå, på "Northwestern" -
- stråler den 19-årige grønskolling Bradford Davis.
Grønskollingen har været god nok. Han svarer ikke igen.
- Han er hele tiden i bevægelse. - Stik den skarpe ende i øjet.
Så skal den ramme noget hårdt og komme ud på den anden side.
Selv om Bradford klarer udholdenhedsprøven -
- så har Edgar Hansen en anden prøve til ham.
Den nye mand skal bide hovedet af en sild. Det giver held.
Det bliver en god sæson.
Krabbebåde æder meget brændstof. Det gør krabbefiskere også.
4000-5000 kalorier om dagen.
Når de kan se deres snit til det, søger de inden for og spiser.
På en båd er det ikke kvaliteten, der tæller, men kvantiteten.
Nogle spiser som konger, andre æder hvad som helst.
For at holde energiniveauet oppe skal man spise meget og ofte.
Uanset hvor underlig maden ser ud.
Det der skal forestille kartofler.
Jeg spiser meget hver dag, men alligevel taber jeg mig.
Så er man tynd.
Når kroppen udsættes for så store belastninger -
- så bliver kalorier en erstatning for søvn.
Det handler om at lægge brænde på bålet.
Glem søvn. Bare spis.
Det er vigtigt at spise.
Men krabbefiskeriet kommer altid i første række.
På "Fierce Allegiance" er folkene standset op for at "tanke op".
Grønskollingen Eric Abrahamsons kræfter ebber ud.
Sæsonen har været i gang i otte timer.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal klare fem dage, men jeg prøver.
Han giver sig ikke fuldt, og det er en skam.
Det er, som om han har givet op på forhånd.
Måske er han for gammel.
Eric er desperat efter energi og bruger et hemmeligt flåde-kneb.
Rå lever.
Man spiser det i stressfyldte situationer.
Da det er råt, indeholder det alle D-vitaminerne og går lige i blodet.
Det er som en blodtransfusion. De smager ikke særlig godt...
... men det skal bare ned.
- Må jeg ikke smide det ud? - Råt kød? Føj...
Eric går på dæk igen. Ingen bure er taget op endnu.
Hvis han skal gennemføre sæsonen, skal der knokles igennem.
Lige nu er havet roligt. Besætningen mangler stadig mange bure.
Men solen er på vej ned.
For kaptajner og grønskollinger bliver natten kold, lang og farlig.
Folkene ved, at om få timer kan fulde bure give dem en formue.
Men de ved også, at træthed, skader og uheld...
... står mellem dem og guldgruben.
I næste afsnit af "Livsfarlig fangst" -
- begynder besætningerne at fiske med blandet resultat.
Edgar presser Bradford til grænsen.
Vi får se, hvor mange poser du har ordnet, når vi tager burene op.
For hver pose, der mangler, mister du 10 minutters søvn.
Og en båd kæmper bare for at komme i gang.
Tekster: Flemming Hammershøy www.sdimediagroup.com